ADVARSEL FARE
- Han var en usedvanlig mann. - Kjente du ham godt?
Jeg kjente ham.
Nå vel, nil nisi bonum.
Men fortjente han virkelig en plass her inne?
Lord Allenby, kan du si noen ord om oberst Lawrence?
Opprøret i ørkenen var avgjørende for felttoget i Midtøsten.
Hva med oberst Lawrence selv?
Nei. Jeg kjente ham ikke så godt.
- Mr. Bentley, du kjente Lawrence. - Det var en glede å kjenne ham.
Og gjøre ham kjent.
Han var poet, en studert mann og en mektig kriger.
Og den verste ekshibisjonisten siden Barnum og Bailey!
- Hvem er du? - Jeg heter Jackson Bentley.
Jeg er dypt uenig i utsagnet. Han var en meget stor mann.
- Kjente du ham? - Nei. Vi håndhilste i Damaskus.
Nei, jeg kjente ham ikke. Han jobbet i staben min i Kairo.
Michael George Hartley, dette er et utrivelig og mørkt lite rom.
- Det stemmer. - Vi trives ikke her.
Det er bedre enn en utrivelig skyttergrav!
- Da er du en storsinnet mann. - Det stemmer.
Her kommer William Potter med avisen min.
- Vær så god, Tosh. - Takk.
Vil du ha en av korporal Hartleys sigaretter?
- Står det der? - Selvsagt. Overskrifter.
Det står sikkert ikke i The Times.
"Beduinstammer angriper tyrkisk forsvarsstilling."
Ingen her vet at det har hendt eller bryr seg om det.
Tillat meg å tenne sigaretten.
- Mr. Lawrence? Beskjed, sir. - Takk.
Snart gjør du det en gang for mye.
- Du er en ekte filosof. - Og du er sprø!
- Det gjør vondt! - Absolutt.
- Hva går knepet ut på? - Å blåse i at det gjør vondt.
Ser kaptein Gibbon etter meg, si at jeg prater med generalen.
- Han er sprø! - Han er grei.
Lawrence!
- Ja? - Du skal være...
- Bruker du luen i messen? - Alltid.
Du skal være i tjeneste. Hvor er du på vei?
Vi må ikke prate jobb i messen.
- Jeg skal diskutere med generalen. - Jeg spør som messeoffiser.
Vi vil ikke ha menn her inne som skal være i tjeneste.
Hvor skal du?
- Lawrence, da! - Unnskyld.
- Du er en klovn, Lawrence. - Ikke alle kan være Iøvetemmere.
Unnskyld.
Det er et komplott, Dryden. Jeg lar ikke en frekk Iøytnant-
-drive gjøn med befalet.
Han blir ikke noe stort tap.
Det handler om prinsipper.
Han gjør ingen nytte her i Kairo.
Han egner seg for Arabia.
Jeg har sendt oberst Brighton, som er soldat.
Vil Brighton at vi skal sende våpen, gjør vi det. Hva mer ønsker du?
Det er ikke tale om at Lawrence blir militær rådgiver.
Det får jeg da ikke håpe!
Men araberkontoret vil ha sin egen mann for å...
- Hva da? - Vurdere situasjonen.
Både jeg og staben mener at beduinene er bortkastet tid.
- De er bare sauetyver! - De har angrepet Medina.
- Tyrkerne laget hakkemat av dem. - Det vet vi ikke.
De inntok ikke byen! Det er storm i et vannglass.
Hele området er en ren bagatell.
Den virkelige krigen utkjempes mot tyskerne på vestfronten.
Beduinhæren din er bare en bagatell av en bagatell.
Store ting begynner i det små.
Ønsker araberkontoret oppstandelse i Arabia?
Tror kontoret at de adlyder oss når krigen er over?
Kontoret mener at hovedsaken er å vinne krigen.
Ikke belær meg!
- Lawrence, sir. - Send ham inn.
- God morgen, sir. - Hils!
Er du oppsetsig, får jeg deg arrestert.
Det er slik jeg er. Jeg virker oppsetsig, men er det ikke.
Er du uhøflig eller bare åndssvak?
Det lurer jeg på selv.
Araberkontoret vil bruke deg i Arabia.
Jeg aner ikke hvorfor. Du utfører ikke pliktene dine her.
"Jeg kan ikke spille fiolin, men jeg kan bygge en mektig stat."
- Themistokles, gresk filosof. - Jeg vet at du er velutdannet.
Det står i mappen din.
Jeg fordrar ikke typer som deg, Lawrence.
Men jeg kan vel ta feil. Du kan få ham i seks uker, Dryden.
Kanskje det gjør ham til en mann. Kom inn!
- Hva er det? - Konvoien er i Port Said i morgen.
- Er det sikkert? - Ja, sir.
- Det finnes ikke noe artilleri. - Men det må det gjøre!
Dette er en stor ekspedisjon. Han må finne en veiviser,-
-finne araberne og dra tilbake. Det er umulig på seks uker.
- To måneder, da. - Tre.
Ja vel, tre. La meg arbeide i fred.
Takk, sir.
- Jeg er takknemlig for dette. - Hold kjeft, og kom deg ut!
Sir!
Hvordan kan jeg krige uten artilleri?
- Hvordan gjorde du det? - Spør heller om hvorfor.
- Jeg er riktig mann. - Det er tvilsomt.
- Hva skal jeg forresten gjøre? - Finn prins Feisal.
Og så?
Finn ut hvordan han er og hvilke planer han har, ikke de kortsiktige.
Det er Brightons oppgave.
Jeg mener hans planer for Arabia i det store og hele.
Den er ny.
- Hvor er de nå? - I nærheten av Medina.
De er hashimittbeduiner og kan krysse ti mil ørken på et døgn.
Dette blir gøy.
Bare to vesener har det gøy i ørkenen: beduiner og guder.
Du er ingen av delene. For vanlige menn er det en brennende ovn.
Nei, Dryden. Det blir gøy.
Det er velkjent at din humoristiske sans er underlig.
Her kan du drikke.
En KOPP-
- Skal ikke du drikke? - Nei.
- Jeg drikker når du gjør det. - Jeg er beduin.
- Er du virkelig britisk offiser? - Ja.
- Fra Kairo? - Ja.
- Du red ikke fra Kairo? - Nei.
Heldigvis. Jeg kom med båt.
Og før det? Fra Storbritannia?
Ja.
- Virkelig? - Fra Oxfordshire.
Er det ørkenland?
Nei, et frodig land med tykke mennesker.
- Du er ikke tykk. - Nei.
Jeg er annerledes.
Her. Ta den.
Først fører jeg deg til Feisal.
Ta den nå.
Beduinmat.
- Godt. - Mer?
- Beduin. - Hvor?
Herfra til Feisals leir er det haritenes land.
- Jeg er ingen harit. - Nei. Hazim fra Beni Salem.
Klem høyre fot fast og lås den med venstre fot.
Når du er klar, slår du henne på skulderen og sier "hut-hut-hut".
Det blir vanskelig i dag, men i morgen går det bra.
Vi når Masturah-brønnen i morgen.
Fra Masturah-brønnen til Feisals leir er det en dag til. Nå!
- Godt? - Det er greit.
Det er en haritbrønn. Haritene er et skittent folk.
Tyrkere?
Beduin.
Hvem er det?
- Han er død. - Ja.
Hvorfor?
- Dette er min brønn. - Jeg har drukket av den.
Bare forsyn deg.
- Han var min venn. - Det der?
- Er det din pistol? - Nei, hans.
- Hans? - Min.
Da bruker jeg den.
Vennen din var en hazim fra Beni Salem.
Jeg vet det.
- Jeg er Ali ibn el Kharish. - Jeg har hørt om deg.
Vel...
- Hva gjorde en hazim her? - Han førte meg til prins Feisal.
- Du kommer fra Kairo. - Ja.
Jeg har gått på skolen i Kairo.
Jeg kan både lese og skrive.
- Feisal har en engelskmann alt. - Ja.
- Hva heter du? - Det får bare vennene mine vite.
Vennene mine er ikke mordere!
Du er sint.
Han var ingenting. Brønnen betyr alt.
Hazimene får ikke drikke av brønnene våre. Det visste han.
Salaam.
Sharif Ali!
Så lenge araberne slåss innbyrdes, forblir de et lite og tåpelig folk!
Gjerrige, barbariske og onde slik som deg.
Kom. Jeg fører deg til Feisal.
- Jeg vil ikke ha ditt selskap. - Wadi Safra ligger en dag unna.
Du finner den ikke, og da dør du.
Jeg finner den med dette.
Bra kompass fra hæren.
- Hva om jeg tar det? - Da er du en tyv.
- Føler du ingen frykt? - Min frykt er min sak.
Det er sant.
Gud være med deg.
Hei der!
Jeg har ventet på deg. Feisal sa at noen skulle komme.
- Hvordan visste han det? - Han får vite det meste.
- Ingen eskorte? - Veiviseren min ble drept.
- Tyrkere? - Nei, en araber.
Elendige villmenn!
- Dette er vel Wadi Safra? - Ja.
- Hva er navnet? Hvem sendte deg? - Lawrence, sendt til araberkontoret.
Hva skal du gjøre for dem?
Jeg skal vurdere situasjonen.
Det blir lett. Situasjonen er fryktelig.
Kampånden deres ble knust av tyrkerne ved Medina med haubitser.
Det forsvinner dusinvis hver natt. Du skal vite noe.
Du er britisk offiser, og jeg gir deg en ordre.
I leiren skal du holde munn.
- Er det oppfattet? - Ja, sir.
Vurder situasjonen og dra tilbake til...
Herregud. Ikke nå igjen.
Jeg har sagt det til ham!
"Fortsett sørover. Du er innenfor rekkevidde."
De forstår ikke hva moderne våpen er i stand til!
Bli igjen og slåss!
Skyt tilbake!
- Hvem er du? - Løytnant Lawrence, sir.
Fra araberkontoret. For et rot. Vi må fortsette sørover.
Ja, åtte mil lenger sørover. Du hadde rett, og jeg tok feil.
Vi må hjelpe de sårede.
- Vi kan pleie dem i Yanbu. - Dersom de klarer seg dit.
De kan ikke bli med oss.
Nei, de må prøve å nå Yanbu. Løytnant...?
- Lawrence. - Du forstår, løytnant Lawrence...
Folket mitt er ikke vant til bomber og maskiner.
Først kanonene og nå dette.
- Sigarett? - Beklager.
- Sigarett, Deres eksellense? - Forsvinn!
Vær så snill! Bare én på deling?
Stans, Jenkins!
Jenkins!
Lawrence?
- Du har ingen tjener. - Jeg trenger ingen.
Vi kan gjøre alt. Tenne bål, lage mat, vaske klær.
Sikkert, men jeg har ikke råd.
Les så mye i Koranen som dere makter.
En del av dere blir syke,-
-mens andre ferdes over jorden på jakt etter Guds gaver.
Andre kjemper for Hans skyld.
Les derfor så mye dere makter.
Studer bønnene nøye.
Det gir den beste og rikeligste belønningen.
Søk Guds tilgivelse.
Gud er i sannhet nådig og barmhjertig.
- Vær hilset, Ali. - Herre.
Løytnant Lawrence, du har visst møtt Sharif Ali.
Ja.
Og nå "Lyset".
"I lyset ved middagstid og om kvelden i skumringen-
-har ikke Herren forlatt deg. Han er ikke utilfreds."
"Fremtiden blir bedre enn fortiden."
"Herren skal belønne deg rikelig, og du skal bli tilfredsstilt."
Jaså?
Ja, oberst?
- Jeg ønsker en avgjørelse. - Du vil ha meg i Yanbu.
Du er ikke til noen nytte her. Vi får ikke fram forsyningene.
- Dere kan forsyne oss via Akaba. - Akaba?
- Dere greier ikke å ta Akaba. - Dere greier det.
Mener du med Marinen?
Tyrkerne har tolvtomskanoner der.
- Forstår du hva det betyr? - Ja, det gjør jeg.
Glem det. Marinen har andre ting å gjøre.
Den beskytter Suez-kanalen.
Det viktigste på denne fronten er kanalen. Det forstår du vel?
Kanalen er en britisk interesse. Den er til liten nytte for oss.
Ikke si det. Britiske og arabiske interesser er sammenfallende.
Kanskje det.
Dere er utakknemlige. I Yanbu kan vi gi dere utstyr.
Våpen, råd, trening, alt. Et moderne gevær til hver mann.
Nei! Kanoner, artilleri!
Slik som tyrkernes kanoner i Medina.
Gi oss kanoner, og behold treningen.
Dere trenger trening mest av alt.
- Skal dere lære beduinene å slåss? - Mot en moderne, mekanisert hær.
Løytnant, hva syns du om Yanbu?
Det er langt fra Damaskus.
Dere kommer til Damaskus!
- Har du vært i Damaskus? - Ja.
- Er det ikke vakkert der? - Svært.
Drømmer fører deg ikke til Damaskus, men det gjør disiplin.
Storbritannia er et lite land. Mye mindre enn deres.
Befolkningen er liten.
Likevel er det stort, og hvorfor?
- Det har Kanoner. - Disiplin!
Landet har en marine. Derfor kan engelskmennene slå til hvor de vil.
Nå holder det! Lawrence er ikke din rådgiver.
- Men jeg vil høre hans mening. - Hvem adlyder du?
Feisal i Feisals telt.
Gamle tosk! Hvorfor vende seg fra ham til ham? De er helt like.
Herre, Jeg 33m5"-
Boken har rett. Ørkenen er et hav der ingen åre er blitt dyppet.
Der vandrer beduinene hvor de vil.
Dere er verdensberømte for å slåss på denne måten.
- Slik bør dere slåss nå. - Jeg vet ikke...
Du tar feil.
I Yanbu blir dere en enhet i den britiske hæren.
- Du er en forræder! - Nei da, oberst.
Unge menn er lidenskapelige.
De må si det de vil ha sagt.
Klokere menn tar beslutningene. Jeg vet at du har rett.
Når skal vi dra? Du mister 50 mann til i natt.
Du uttrykker deg klosset,-
-men du sier det som det er.
Jeg gir deg mitt svar i morgen. Nå er det sent.
Vil Brighton sette mine menn under europeisk kommando?
Ja.
Jeg må gjøre det, for tyrkerne har europeiske kanoner.
Men jeg kvier meg for å gjøre det. Det gjør jeg virkelig.
Engelskmennene elsker øde steder.
- De tørster nok etter Arabia. - Da må du nekte dem det.
Er du ikke lojal mot England?
Mot England og andre ting.
Mot både England og Arabia? Er det mulig?
Du er en ørkenelskende engelsk- mann som Dougherty, Stanhope...
...Gordon av Khartoum. Ingen arabere elsker ørkenen.
Vi elsker vann og grønne trær. Det er ingenting i ørkenen.
Og ingen trenger ingenting.
Eller tror du at du kan leke med oss?
Fordi vi er et lite folk og et tåpelig folk.
Gjerrige, barbariske og onde? Vet du hva, løytnant?
Den arabiske byen Cordoba hadde gatelys da London var en landsby.
Ja, dere var store.
- For 900 år siden. - På tide å bli store igjen.
Derfor startet faren min krigen mot tyrkerne.
Faren min, ikke engelskmennene.
Men faren min er gammel.
Og 899"...
...lengter etter de forsvunne hagene i Cordoba.
Men først kommer kampene.
For å bli store igjen trenger vi engelskmennene eller...
Eller...?
Det ingen mann kan gi oss.
Vi trenger et mirakel.
Akaba.
Akaba...fra land.
Du er gal! For å nå Akaba fra land må vi krysse Nafud-ørkenen.
- Det stemmer. -Ingen kan krysse den.
- Jeg krysser den hvis du gjør det. - Det trengs mer enn et kompass.
- Nafud er et fryktelig sted. - Jeg kan bare svare for meg selv.
-50 mann. - Mot Akaba?
Kommer 50 mann gjennom Nafud, vil 50 andre slutte seg til dem.
- Howeitatene er der. - De selger seg til hvem som helst.
Men de er gode krigere.
Ja. Det er kanoner i Akaba!
De er rettet mot havet og kan ikke vendes rundt.
Fra landsiden er det ingen kanoner.
Med god grunn. Byen kan ikke stormes fra land.
Tyrkerne tror ikke det.
Akaba ligger der borte.
Det gjelder bare å dra dit.
Du er gal.
Hvor skal du, løytnant?
- Med 50 av mine menn. - Jeg skal utføre mirakelet ditt.
Blasfemi er en dårlig start på en slik reise.
- Hvem fortalte deg det? - Ali. Hvorfor ikke du?
- Trekker du deg tilbake til Yanbu? - Ja, det må jeg.
Men du kan ta dem.
Sviktet Ali din fortrolighet?
Sharif Ali skylder deg sin troskap.
- Men du sa ingenting til Brighton? - Nei.
Siden du vet om det, kan vi si at vi rir i Feisals navn.
Ja, det kan dere si.
Men i hvis navn rir dere egentlig?
De har fulgt etter oss. De var her. Jeg fakket dem.
Hva gjør dere her?
- Vi vil tjene Lawrence. - Det er sant. De vil det.
Dere har fulgt etter oss. Dere skulle bli værende.
- Kamelen stakk, og vi fulgte etter. - Hun førte oss hit.
- Det er Allahs vilje. -lkke gjør det!
De er ikke tjenere. De er utstøtte, foreldreløse.
De er ikke velegnet.
De virker velegnet. Dere kan ri med bagasjen.
De tjener deg ikke. De dyrker deg!
- En Shilling i uken? - Det er rettferdig.
- Hver? - Nei, det er for mye!
De bringer lykke. Allah lønner de barmhjertige.
Der er jernbanen.
Og det er ørkenen.
Vi har bare det vannet vi bærer med oss.
Kamelene får ikke noe vann.
Dør kamelene, dør vi også.
Om 20 døgn begynner de å dø.
Da har vi ingen tid å miste.
- Jeg tenkte. - Du døste.
Ja. Det skal ikke gjenta seg.
Vær varsom. Du døste.
Det skal ikke gjenta seg.
Sløsing med vann.
Heretter må vi reise om natten og hvile når det er for varmt.
Noen timer om dagen.
- Hvorfor begynner vi ikke nå? - Nei, nå skal vi hvile.
- I tre timer. - Bra.
Jeg vekker deg.
- Skal vi hvile her? - Nei. Vi har lite vann.
På den andre siden.
- Hvor lang er strekningen? - Det vet jeg ikke.
Men den må krysses før solen står opp i morgen.
Dette er solens smelteovn.
- Har vi greid det? - Nei.
- Men vi er borte fra smelteovnen. - Takk, Gud!
Ja, takk Ham.
- Du fristet Ham virkelig. - Jeg er klar over det.
- Vi har greid det. - Med Guds hjelp.
- Når kommer vi til brønnene? - Med Guds hjelp midt på dagen.
- Da har vi greid det! - Takk Ham, Lawrence.
Gasim.
- Hva har hendt med ham? - Det vet bare Gud.
- Hvorfor stanser dere ikke? - Hvorfor det? Han dør snart.
- Vi må snu. - Så vi kan dø med Gasim?
Om en time kommer solen.
I Guds navn, forstå! Vi kan ikke dra tilbake.
Men det kan jeg. Ta med guttene.
Du tar bare livet av deg. Gasim har du allerede drept.
Flytt deg.
- Gasim skal dø. Det står skrevet. - Ingenting står skrevet!
Bare snu! Hvorfor førte du oss hit med innbilskheten din?
Engelske hedning!
Akaba? Var det Akaba?
Du kommer ikke til Akaba!
Bare snu, men du kommer ikke til Akaba!
Jeg skal dra til Akaba. Det står skrevet her inne.
Engelskmann!
Lawrence! Daud!
Daud!
Farraj!
Ingenting står skrevet.
Al-Lawrence.
Farraj...vaske.
Al-Lawrence.
For noen står ingenting skrevet før de skriver det.
Ikke al-Lawrence, bare Lawrence.
Al-Lawrence er bedre.
Heter faren din også bare Mr. Lawrence?
Faren min er sir Thomas Chapman.
- Er det en herre? - En slags.
- Når han dør, blir du også herre. - Nei.
- Du har en eldre bror. - Nei.
Da forstår jeg det ikke. Faren din heter Chapman...
- Han giftet seg ikke med mor. - Jeg forstår.
Jeg beklager.
Da kan du fritt velge ditt eget navn.
Ja, det kan jeg nok.
Al-Lawrence er best.
Da velger jeg al-Lawrence.
Slike klær har en sharif.
Veldig pene.
- En stor ære. - Æren er på vår side. Salaam!
- Er det tillatt? - Ja visst.
Den ingenting står skrevet for, kan skrive seg en klan!
De egner seg for ridning. Prøv.
- Hva gjør du, engelskmenn? - Det du ser.
- Er du alene? - Nesten.
Er du sammen med hundene som drikker av brønnen min?
Jeg er Auda Abu Tayi.
Jeg har hørt om en annen mann ved det navnet.
Han trengte ikke hjelp til å vokte brønnene sine.
- Han må være en stor helt. - Det er han.
Han ville ikke nekte å gi vann til menn fra Nafud-ørkenen.
Det må være en annen.
Her er hjelpen min.
- Hvem bruker slike klær? - Haritene, far.
- Hva slags harit? - En beni wejh-sharif.
- Er han harit? - Nei. Han er engelskmann.
Gutten min, de stjeler vannet vårt.
Si ifra at vi kommer. Si ifra!
- Tøm den. - Nei!
- Det er Auda howeitat som taler. - Det er Ali harit som svarer.
Harit...Ali.
Stjeler faren din fremdeles?
Nei.
Tar Auda meg for en av uektingene sine?
Nei, det er ingen likhet.
Du ligner dessverre på faren din.
- Auda smigrer meg. - Det er lett.
Jeg kjente faren din godt.
Kjente du din egen far?
Vi er 50. Dere er to. Hva om vi skyter dere?
Da blir det en blodfeide. Ønsker dere det?
Verken generalene i Kairo eller sultanen ønsker det.
Trekk tilbake mennene dine.
Det hedrer de uverdige. Jeg har nylig begynt å lære ham opp.
Hva lærer du ham i dag? Gjestfrihet?
Ikke vær frekk mot meg.
- Hvem er han? - En venn av prins Feisal.
- Ønsker dere min gjestfrihet? - Ja.
- Er han tungen din? - Vi ønsker den.
Da skal dere få den hvis dere vil ta imot.
Jeg er i den elendige sommerleiren. Enkelte syns stedet er fantastisk.
I morgen lar jeg kanskje tyrkerne kjøpe dere.
Men...spis med meg.
Spis med Auda, engelskmann. Spis med howeitatene, harit.
Det er meg en glede at dere spiser med meg i Wadi Rumm!
Det dere planlegger for Akaba... Hva håper dere å vinne på det?
Vi gjør det for Feisal av Mekka. Hariter gjør ingenting for vinning.
Hvis en vil være tjener, Sharif Ali,-
-kan en finne dårligere herrer enn Feisal, men jeg kan ikke tjene.
Du lar tyrkerne være i Akaba.
Ja, det er meg en glede.
Vi gjør det ikke for Feisal.
- Er det for engelskmennene? - For araberne.
Araberne?
Howeitat, ageyil, ruala, beni sahkr, dem kjenner jeg. Haritene også.
Men araberne? Hvilken stamme er det?
De er en stamme av slaver. De tjener tyrkerne.
De er ingenting for meg. Min stamme er howeitat.
- Som arbeider for vinnings skyld. - For Audas glede!
Og Auda tjener tyrkerne med glede.
- Tjener jeg? - Tjeneren tar imot penger.
Jeg er Auda Abu Tayi. Er Auda en tjener?
Er Auda Abu Tayi en tjener?
Jeg har 23 sår som jeg har fått i kamp.
75 menn har jeg drept i krig.
Jeg brenner fiendens telt og tar husdyrene deres.
Tyrkerne gir meg en gullskatt. Likevel er jeg fattig.
For jeg er en elv for mitt folk.
- Er jeg en tjener? - Nei.
Men Auda er blitt gammel og har mistet lysten på krig.
Bra at du sier det i teltet mitt.
Tyrkerne kan ikke kjøpe ham.
Hvorfor skulle de ønske det?
Jeg skal si deg hva de betaler meg.
Si meg da om det er en tjeners lønn.
De betaler meg, hver måned...
...100 gullguinea!
150, Auda.
- Hvem har sagt det? - Jeg har lange ører.
- Og en lang tunge mellom dem. - Det er en liten sum.
De tar pengene fra en stor kiste de har.
l Akaba.
- l Akaba? - Hvor ellers?
Dere er like forvirrende som kvinner.
Auda blir ikke med til Akaba.
Ikke for penger, for Feisal, eller for å jage bort tyrkerne.
Han blir med fordi det er ham en glede.
Moren din paret seg med en Skorpion!
Gjør Gud til din talsmann!
Akaba!
Gud være med dere.
Ja. Akaba.
I morgen inntar vi byen.
- Skal vi gjøre det? - Hvis det med kanonene stemmer.
Han drepte. Han må dø.
Dette er slutten for Akaba.
En av våre menn drepte en av Audas menn.
Tyveri eller blodfeide. Det blir det samme.
- Ali! - Det er et gammelt sår.
Jeg kom ikke hit for å se et blodbad!
- Slik er loven, Lawrence. - Loven sier at han må dø.
Blir dere fornøyde hvis han dør?
Ja.
Sharif Ali, hvis ingen av Audas menn skader noen av dine...
- Blir haritene fornøyde da? - Ja.
Da skal jeg fullbyrde loven!
Jeg har ingen stamme.
Og ingen blir forurettet.
Gasim...
Gjorde du det?
Lawrence...
- Hva er det med engelskmannen? - Det var mannen han reddet.
Da sto det skrevet. Han burde ha latt ham være.
Det er ingen skam i en henrettelse. Og det var nødvendig.
Du ga liv, og du tok det. Skriften er fremdeles din.
Auda Abu Tayi!
Mirakelet er utført. Blomsterkranser til erobreren.
Ære til prinsen. Blomster til mannen.
Jeg er ingenting av det, Ali. Jeg vet ikke hva jeg er.
Takk.
Jeg elsker dette landet. Hva var det?
Ikke noe gull i Akaba!
Auda, jeg har funnet det!
Så synd.
Ali, gi en beskjed til Yanbu. Be Feisal om å skaffe båter-
-og føre hæren hit til Akaba.
99 du?
Jeg skal fortelle det til generalene i Kairo.
Ja, krysse Sinai. Kom igjen!
- Sinai? - Ja.
- Med dem? - De har det bra hos meg.
Hør her, Ali...
Sier en beduin at vi har inntatt Akaba, ler generalene.
Jeg forstår. I Kairo tar du av deg disse merkelige klærne-
-og forteller hvor besynderlige og barbariske vi er.
- Da tror de deg. - Du er en uvitende mann.
Papir!
Det er ikke noe gull i Akaba.
Ikke noe gull.
Ingen stor kiste!
- Kom Auda til Akaba for å få gull? - For min glede, slik som du sa!
Men gull er ærefullt...
...og Lawrence lovet gull. Lawrence løy.
Se her, Auda.
Englands krone...
...lover å betale...
...5000 gullguinea...
...til Auda Abu Tayi.
Undertegnet i Hans Majestets fravær av...
...meg.
Om ti dager -
- kommer jeg tilbake med gullet.
Med gull, med kanoner, med alt som trengs.
Ti dager. Skal du krysse Sinai?
Hvorfor ikke? Moses gjorde det.
- Tar du med deg barna? - Moses gjorde det!
Moses var profet og elsket av Gud!
Han sa at det var gull her. Han løy.
Han er ikke perfekt.
- Kan vi ikke hvile? -lkke før de vet at jeg har Akaba.
Har dere sovet i senger? Farraj? Daud?
Med laken?
I morgen blir det fine lakener på Kairos beste hotell. Det lover jeg.
Da blir det slik, herre.
Se!
En ildsøyle.
Nei, det er støv.
Kompasset mitt.
Glem det.
Hvis vi rir vestover, må vi komme til kanalen.
Skynd dere!
Lawrence!
Farraj!
Farraj, la være!
La være!
Lawrence...hvorfor går du?
Hvorfor, herre?
Lawrence!
Hvorfor? Det er plass til begge. Det har ingen hensikt.
Lawrence, se!
ADVARSEL
Det går bra, Farraj.
Hvem er dere?
- Daud! - Vi er framme, sir.
- Tar du ham med inn? - Ja.
Hei!
Hei der!
- Hvor i helvete skal du, Mustafa? - Vi er tørste.
- Mr. Lawrence? - Ja.
- Skal du til offisersbaren? - Ja.
Du kan ikke ta ham med inn dit!
Hvordan tror du at du ser ut?
Nei, nei! Gå, effendi!
Forsvinn herfra!
Vi ønsker to store glass med limonade.
- Baren er for offiserer. - Vi er ikke kresne.
- Er du gal? - Nei, merkelig nok ikke.
- Forsvinn herfra nå. - Få gutten ut.
Uansett kaster vi ut denne.
Få svartingen ut herfra!
Hva er det som foregår?
- Det er Lawrence, sir. - Limonade med is.
Forklar deg.
- Vi har inntatt Akaba. - Hvem har gjort det?
Vår side av krigen. Svartingene har gjort det.
Vi har gjort det. Han liker limonaden din.
- Er tyrkerne borte? - De er der, men uten støvler.
Vi tok hele garnisonen til fange.
Nei, vi drepte noen. For mange. Det skal gå bedre neste gang.
Mange er blitt drept.
Kors på halsen. Hvert ord er sant.
- Det er ikke mulig. - Jo da. Jeg gjorde det.
Snakk med Allenby. Han har ansvaret. Murray er borte.
Et skritt i riktig retning.
Først vil jeg ha et rom med en seng med laken.
Det er til ham.
- Du vil vel også ha en seng? - Jeg vil møte Allenby først.
- Tar han imot meg? - Jeg skulle tro det.
Da ordner du det.
- Jeg burde nok barbere meg. - Ja. Ta på deg bukser også.
"Udisiplinert.
Lite punktlig.
Uryddig.
Flere språk.
Musikk-kunnskaper.
Litteratur.
Kunnskaper om...
Kunnskaper om..."
Du er en interessant mann.
- Hvem ba deg innta Akaba? - Ingen.
Hvorfor gjorde du det da?
Akaba er viktig. Det er tyrkernes vei til kanalen.
- De kommer gjennom Beersheba. - Ja, men vi har nådd Gaza.
- Da ligger Akaba bak til høyre. - Sant nok.
Det blir liggende lenger bak når du går mot Jerusalem.
- Går jeg mot Jerusalem? - Ja.
Godt. Akaba bak høyre flanke.
Det truet Al Arish og Gaza.
- Noe mer? - Akaba er forbundet med Medina.
- Burde vi flytte dem fra Medina nå? - Nei. Dere burde la dem være der.
- Du handlet uten ordrer, vet du. - Bør ikke offiserer ta initiativ?
- Nei, det er fryktelig farlig. - Ja, jeg vet det.
- Allerede? - Ja.
- Jeg forfremmer deg til major. - Det er nok ikke så heldig.
Jeg vil at du skal reise tilbake og fortsette med arbeidet ditt.
Nei takk, sir.
- Hvorfor ikke? - Jeg, det...
La meg se.
Jeg har drept to mennesker. To arabere, mener jeg.
Den ene var en gutt. Det var...
...i går. Jeg førte ham uti kvikksand. Den andre var en mann.
Det var...
...før Akaba.
Jeg måtte henrette ham. Det var noe ved det jeg mislikte.
- Selvsagt. - Nei, noe annet.
La det være en advarsel.
Nei, noe annet.
- Hva da? - Jeg likte det.
Tullprat og nerver. Du er sliten.
Hvorfor kommer du kledd slik? Er det amatørteater?
Vis meg den hattesaken din.
De har fascinerende klær. Hvordan ville jeg sett ut i den?
- Latterlig, sir. - Behold den.
Jeg prøver å si at jeg ikke egner meg til det.
Hva syns du, Dryden?
Før han gjorde det trodde jeg at det var umulig.
- Brighton? - Jeg vet hva han mener.
Anbefal en utmerkelse, sir. Motivene hans spiller ingen rolle.
Det var en strålende innsats.
Mr. Perkins!
Vi tar en drink, mine herrer.
- Har du hørt det? - Ja, sir.
- Hva syns du om det? - Fordømt bra, sir.
Takk, Mr. Perkins.
Bli med.
- Du er en listig mann. - Jeg setter bare pris på gode ting.
Er ikke det rimelig?
Hvis jeg vil nå Jerusalem, må jeg samle, ikke spre.
- Bravo. - Vet du bedre?
- Du kan slåss som Saxe. - Det burde gå utmerket.
På stedet hvil, mine herrer. Gi oss noe å drikke.
Jeg er invitert av major Lawrence.
Tracy!
Skal vi gå utenfor?
Så du kan stanse den tyrkiske ørkenhæren?
Med tusen arabere?
Tusen arabere betyr tusen kniver. De kan leveres når som helst.
Det betyr tusen kameler, tusen sprengladninger og tusen geværer.
Vi kan krysse Arabia før tyrkerne rekker å reagere.
Jeg knuser jernbanen. Flere steder. Om og om igjen.
- På 13 uker er Arabia i kaos. - Da drar du altså tilbake?
Ja. Selvsagt gjør jeg det.
Tyrkerne kan forutse det.
Forstår de at de bare kjemper mot noen banditter, retirerer de.
Det våger de ikke, for da får de aldri Arabia tilbake.
- Hvem overtar det? - Ingen.
Nå tilhører Arabia araberne.
Det har jeg sagt til dem, og det tror de på.
- Det er derfor de slåss. - Ja visst.
De mistenker at vi hjelper dem mot tyrkerne for å overta selv.
Jeg har sagt at vi ikke har noen planer for Arabia. Har vi det?
Jeg er ikke politiker.
Har vi interesser der, Dryden?
Vanskelig spørsmål.
Jeg vil vite om jeg kan fortelle dem -
- at vi ikke har noen planer for Arabia.
Absolutt.
2000 håndvåpen holder ikke. Jeg trenger 5000.
Penger. Det må være mynter. De liker ikke papir.
Instruktører til maskingeværene. Mer penger.
- Hvor mye mer? -25000 nå, og mye mer siden.
- Det kan ordnes. - Et par panservogner.
- Greit. - Feltartilleri.
Greit.
Jeg gir deg alt jeg kan, for jeg vet at du bruker det. Gratulerer.
Takk for gjestfriheten.
Gratulerer!
Skal du virkelig gi dem artilleri?
Det kan bli vanskelig å få det tilbake.
Med artilleri blir de selvstendige.
Da kan jeg ikke gi dem artilleri. Jeg har ordrerjeg må adlyde.
Ikke som den stakkars djevelen. Han rir i en virvelvind.
La oss håpe at vi ikke gjør det.
PAUSE
- Unnskyld, hvem eier kistene? - Prins Feisal.
Du er vel ikke Feisal? Men du kjenner ham?
Han er min herre. Jeg er hans tjener.
Kan du lese?
Chicago Courier er min avis, men artiklene selges videre.
Jeg forsto det av brevet ditt, Mr. Bentley.
- Nå? - Hvor finner jeg major Lawrence?
- Er det derfor du er kommet? - Nei, ikke bare derfor.
Du finner major Lawrence sammen med hæren min.
- Hvor finner jeg hæren din? - Det vet jeg ikke.
I forrige uke var de ved Al Ghira.
Det blir en lang reise. Kan du ri på kamel?
- Jeg har aldri prøvd. - Ta et muldyr.
- Unngå Mallah. Tyrkerne er der. -I Mallah? De beveger seg fort.
Ja, men ikke like fort som oss.
Selv skal jeg reise til Kairo.
Som du vet. Det er en annen type arbeid til meg der.
Ja.
- Du har ikke fått noe artilleri. - Det stemmer.
- Er du handikappet? - Det begrenser oss.
Det er meningen.
- Kjenner du general Allenby? - Pass deg. Han er en sleip ål.
- Unnskyld? - En listig mann.
Sleip ål...Bra!
Jeg skal se opp for ham. Du er meget forståelsesfull.
Amerikanerne var kolonisert.
Vi føler med alle som kjemper for sin frihet.
Det er bra.
Du vil få fortalt din historie, og jeg vil ha noe å fortelle.
Nå snakker du rett fra leveren!
Du skal få en veiviser og et brev, og før jeg drar min vei,-
-og det blir omgående, skal du få en del fakta og tall.
Du vet selvsagt at vi knuser den tyrkiske jernbanen.
- Major Lawrence er vel befal? - Hæren min består av stammer.
De anføres av stammenes ledere.
Men dere respekterer vel major Lawrence?
Ja, og det med rette.
I dette landet, Mr. Bentley,-
-settes den som seirer i strid, høyere enn alle andre menn.
Du kan få et tall med en gang,-
-for jeg glemmer det aldri.
På fire måneder har vi mistet-
-37 sårede.
Og 156 drepte.
Legg merke til at vi har flere døde enn sårede.
Ja. Fire ganger så mange.
De som er alvorlig såret, dreper vi selv.
- Vi gir ingen sårede til tyrkerne. - Mener du...?
De betrakter oss som opprørere.
Genève-konvensjonen gjelder ikke, og vi får en hard behandling.
- Hvor hard? - Hardere enn du kan forestille deg.
Jeg forstår.
Britene tar seg av våre fanger i henhold til konvensjonen.
Jeg vil at du skal notere det.
- Skyldes det major Lawrence? - Hvorfor tror du det?
Jeg hørte i Kairo at Lawrence hater blodsutgytelser.
Det stemmer. For major Lawrence er barmhjertighet en lidenskap.
For meg er det kun høflighet.
Avgjør selv hvilket motiv som er mest pålitelig.
- Og nå kanskje... - Selvsagt.
Takk, sir.
- Kan du ordne med brevet? - Jeg skal gjøre alt jeg har sagt.
Men si meg hvorfor du er interessert i folket mitt og major Lawrence.
- Enkelt. Jeg leter etter en helt. - Du virker ikke som en romantiker.
Visse innflytelsesrike menn mener at det er på tide at USA-
-hjelper til i kampen mot Tyskland...og Tyrkia.
Jeg skal finne stoff som viser at krigen er...
- Hyggelig? - Jeg viser de eventyrlige sidene.
Du leter etter noen som drar landet ditt med i krigen.
- Ja. - Lawrence er din mann.
Stans!
Stans! Stans!
Rykk fram!
Lawrence!
Jeg har aldri sett en mann bli drept med sverd før.
- Hvorfor tar du ikke et bilde? - Jeg skulle gjort det.
Hvordan har du det, Lawrence?
- Er jeg med? - Fotograferte du ham?
Ja.
Dine ni liv tar snart slutt.
- Fortryllende selskap du har. - Auda?
Han er litt gammeldags. Han tror at de stjeler kreftene hans.
- Han syns at du er en tyv. - Kan jeg fotografere deg?
- La gå. - Bare gå.
Major Lawrence!
Sånn skal det være.
- Plyndringen må opphøre! - Det er en tradisjon.
Det er tyveri, og de er tyver.
Ikke si det til Auda. Det er betalingen deres.
Får ikke britiske soldater betalt?
- De drar ikke hjem etterpå. - De får ikke lov.
- Det er det siste du ser til dem. - De kommer tilbake.
- Kommer de virkelig tilbake? - Ikke i år, Lawrence.
Hvor mange menn har du igjen? 200?
- Færre. - Vel?
De kommer tilbake.
- Er du alvorlig såret? - Jeg er ikke såret i det hele tatt.
De kan bare drepe meg med en gullkule.
Det er en barnebok. Jeg vil bli mer kunnskapsrik.
- Hva lærer du av denne? - Politikk.
Skal dere bli et demokrati? Skal dere ha et parlament?
Det skal jeg fortelle deg når jeg har et land.
- Var det et godt svar? - Du sa ingenting. Det er politikk.
- Du lærer fort. - Jeg har en god lærer.
Ja.
- Hvordan går det? - Bra.
Før jeg reiser hjem, og det skal bli deilig,-
-kan jeg stille deg to spørsmål?
- Det skal bli interessant. - Første spørsmål:
Hva håper araberne å vinne på krigen?
De håper å vinne sin frihet. Frihet...
"De håper å vinne sin frihet."
- Du er helt utrolig. - De skal vinne den.
Det skal jeg sørge for. Det andre spørsmålet?
Jeg ville spørre deg...
Hva er det ved ørkenen som tiltrekker deg?
Den er ren.
Det var et svært klargjørende svar.
Får jeg ta et avskjedsbilde?
Jeg ga Math Budad to lamper for den! En klokke mot to lamper.
- Et godt bytte. - Jeg ranet ham!
Skrap.
- Jeg må finne noe ærefullt. - Ærefullt?
Ja. Året er snart omme, Brighton.
Jeg må finne noe ærefullt.
- Nå kan du sprenge toget mitt! - Hva skal du gjøre nå?
Nå rirjeg hjem. De får ta med lekene mine.
De tar med lekene mine!
Lawrence skal slåss i vinter. Du har det du vil ha og rir hjem?
Ja. Når Lawrence får det han vil ha, rir han hjem.
- Det gjelder deg også. - Nei, Auda.
- Da er du en tosk. - Kanskje, men ingen desertør.
Takk Gud. Da han gjorde deg til dåre, ga han deg en dåres ansikt.
Du er en uforskammet kjeltring.
Jeg drar min vei før jeg blir besudlet av dårens blod.
Som å snakke til en vegg.
Hva gjør du nå?
Jeg drar nordover. Det er det Allenby ønsker.
- Han vil ha araberhæren bak Dara. - Da fører jeg den dit.
Allenby må skynde seg, ellers er vi i Dara før han er i Jerusalem.
- Toget, Farraj. - Ja, Lawrence.
Gjem deg, min venn.
Detonator.
Hent en annen.
Vi har god tid. Hent en annen.
Farraj?
- Hva hendte? - En detonator!
Han kan ikke ri.
Du vet hva de gjør med ham.
Daud blir sint på deg.
Hils ham fra meg.
Hva skal du gjøre nå?
- Dra nordover. - Med 20 mann?
Hva syns du at jeg skal gjøre?
Hva syns du?
- Han har ikke så mange menn. - Han har løyet.
Han overdriver ikke det han har utrettet.
Da fins det en araberhær.
- Nei. Han har løyet om det. - Vet du hvorfor?
- Det er hans hær. - Det er prins Feisals hær.
Har han byttet side, Harry?
Nei.
Han ville ha gjort det hvis det var mulig.
- Jeg har ikke sansen. - Jeg er bare nysgjerrig.
Men jeg trodde på det. Tyrkerne tror på det.
De tilbyr 20000 pund for ham.
Milde himmel!
- Han har ikke lenge igjen å leve. - Han er modig.
Går han nordover med 50 mann, mangler han ikke tæl.
Lurer på om de ville gitt like mye for meg.
- Og neste år? Kommer de tilbake? - Det skulle ikke forbause meg.
- De ser på ham som en profet. - De eller han?
- Fårjeg snakke nå? - Ja.
Mislykkes du igjen, er du alene.
Jeg regner ikke med meg selv.
Sett at de elsker deg. Desto større grunn til å spare dem.
La dem gjøre noe som er mulig. De må flytte fjell og gå på vannet!
Det stemmer.
Hvordan vet du hva som er mulig? Du ville ikke ha kommet noe sted!
De vet at alt jeg ber dem om, er mulig.
Tror du at jeg er hvem som helst? Tror du det?
Hvem vil gå på vannet med meg?
- Hvem blir med til Dara? - Dara er garnisonert.
- Tar du 20 mot 2000? - Jeg gjør det alene om jeg må.
Jeg sa til generalene at vi skulle være i Dara når de var i Jerusalem.
Kanskje du er her for de engelske generalene.
- Hvem sier det? - Ryktene.
- Det er ikke noe argument. - Argument...
Jeg fører det arabiske opprøret til Dara mens araberne krangler.
Lawrence!
Kan du gå for å være araber?
Ja, hvis jeg får låne noen skitne klær.
Galskap!
- Hva leter du etter? - Et sted å melde meg.
Ha tålmodighet, Gud!
- Du ser vel hvordan de ser på deg? - Jeg er usynlig.
- Gå videre. - Stans!
Du og du.
Nei.
Du!
Du.
Du har blå øyne
- Jeg sa at du har blå øyne. - Ja, effendi.
- Er du tsjerkesser? - Ja, effendi.
- Hvor gammel er du? -27 år, effendi.
- Tror jeg... - Du ser eldre ut.
Du har opplevd mye.
Et interessant ansikt.
Jeg er omgitt av kveg.
Han vet ikke hva som gjør et ansikt interessant.
Jeg har vært i Dara i 3,5 år.
Ikke engang på månens bakside ville jeg vært mer isolert.
- Du aner ikke hva jeg snakker om. - Nei, effendi.
Eller vet du det? Nei...
Det ville vært for heldig.
Hvor fikk du det?
- Det er gammelt, effendi. - Nei, det er nytt.
- Du er desertør. - Nei, effendi.
Jo, du er desertør!
Men fra hvilken hær?
Det spiller ingen rolle. En kan ikke alltid bruke uniform.
Huden din er veldig lys.
Slå ham.
Snu deg!
Sov.
Sov!
Spis.
Du har en kropp som andre menn.
Bra. Så må du sove.
Bedre?
- Mye bedre. Du hadde rett. - Hvile. Lærer du aldri?
Jeg har lært mye.
Jeg drar min vei.
Hvorfor det?
- Milde makter... - Hvorfor det?
- Jeg har ikke mer å gi. - Gir du opp det arabiske opprøret?
Jeg er ikke engang araber.
- Man kan bli hva man vil, sa du. - Jeg trodde at det var sant.
- Du beviste det! - Se her, Ali.
Det er meg. Hvilken farge er det?
- Jeg kan ikke gjøre noe med det. - Man kan gjøre alt man vil, sa du.
Ja, men man kan ikke ønske hva man vil.
Dette avgjør hva man vil.
Jeg ville fortalt dem alt.
Jeg ville fortalt hvem jeg er og hvor dere var. Jeg prøvde.
- Hvem som helst ville gjort det. - Jeg er hvem som helst.
Jeg drar til Allenby og ber om en jobb som hvem som helst greier.
- Allenby er i Jerusalem. - Jeg tar meg god tid.
Du?
Ja. Jeg tar meg god tid.
Jeg tror jeg ser en mulighet for å bli helt vanlig...
...lykkelig-
- Kan jeg ta den? - Den er ikke ren.
Nei, men den er varm.
Du har ført dem hit. Bryr du deg ikke om dem?
Du kan lede dem. De er dine. Stol på deres eget folk.
Og la meg vende tilbake til mitt.
Ikke glem skjemaene.
- Får jeg holde dere med selskap? - Det er en ære, sir.
- Godt å være tilbake. - Vi hørte det.
- Hva skjer der ute? - Hvor da? Arabia, mener du?
Ikke så mye. Feil årstid. Og her?
- Vi har bygd en squashbane. - Så fint.
Jeg må gå opp dit.
Den er lånt. Noen stjal min.
Fordømte svartinger.
Ja, antakelig.
Fint med squashbanen.
Han smører litt tykt på.
God morgen. Godt å være tilbake.
- Jeg tror deg, sir. - Nei, det er det faktisk.
God morgen. Gå rett inn.
Lawrence!
- Eller er det major Lawrence? - Sir.
Jeg skal gå. Major Lawrence vil sikkert rapportere-
-om mitt folk og deres svakhet-
-og behovet for å beholde dem under britenes herredømme.
- Og la oss ikke glemme Frankrike. - Det fins ingen slik traktat!
Du har løyet tappert, men ikke overbevisende.
- Jeg vet at det fins en traktat. - Traktat, sir?
Han lyver bedre enn deg, men han er jo nesten araber.
Vet du det virkelig ikke?
Hva fanken er dette?
Mitt ønske er å forlate Arabia.
Kjenner du ikke til Sykes-Picot-traktaten?
- Nei, men jeg kan gjette. - Fortell ham det!
Mr. Sykes er en engelsk embetsmann.
Monsieur Picot er en fransk embetsmann.
De ble enige om at etter krigen -
- skal Frankrike og England dele det tyrkiske riket, samt Arabia.
Det er en avtale, ingen traktat.
En avtale med den ordlyden.
Tyver har ære, men ikke politikere!
Ikke spill opprørt. Kanskje du ikke visste det, men du mistenkte det.
Du har kommet med halvløgner.
Den som lyver, skjuler bare sannheten.
Men den som forteller halvløgner, har mistet sannheten av syne.
Sannheten er at jeg er en vanlig mann.
Du kunne ha sagt det, Dryden.
Jeg vil ha en vanlig jobb. Derfor søker jeg avskjed.
- Av personlige grunner. - Personlige?
Du er offiser ute i felten!
Dessuten er du viktig! Er du gal?
Nei, og jeg vil helst ikke bli det. Det er en annen grunn.
Jeg gjør et fremstøt mot Damaskus den 16. i neste måned,-
-og du skal være med. Forstått? Du er en viktig del av fremstøtet!
Jeg vil ikke være med på det!
- Hva med arabervennene dine? - Jeg vil ikke ha noen arabervenner!
Hva vil du ha?
Jeg vil bare ha min del av vanlig medmenneskelighet.
- Lawrence... - Ja?
Unnskyld at jeg avbrøt.
Det gjør ingenting. Takk, Mr. Dryden.
Vi kan vel...?
Ryggen din er blodig.
- Vil du ha en lege? - Nei.
Fortell meg hva som hendte.
- Hva er det som skjer der inne? Jngenüng.
- Overhodet ingenting. - Har han problemer?
Jeg antar det. Livet er fullt av problemer.
Fortell hva som skjer. Jeg har interesser i den mannen!
Jeg har gjort ham til helt. Han kan bli hva han vil.
Akkurat nå vil han være en annen.
Vil du slippe meg forbi?
Bare gå, Dryden. Du går alltid din vei, ikke sant?
De har en liten kontrovers der inne.
Den ene er halvgal, og den andre er samvittighetsløs.
Du blir kjent overalt, men en må lete etter Allenby på krigsmuseet.
Du er en fantastisk mann.
- La meg være i fred! - Så kraftløst.
Jeg vet at jeg ikke er vanlig. Ja vel, så er jeg fantastisk!
Hva så?
Ikke mange har en skjebne. Det er grusomt å kaste den bort.
- Snakker du av erfaring? - Nei.
Da gjetter du.
- Tenk om du tar feil? - Vi vet begge at jeg har rett.
Ja...Jeg sa ja!
- Den 16.? - Du får mye penger.
- Artilleri? - Det går ikke.
De kommer ikke for pengene. De kommer for Damaskus.
- Og det vil jeg gi dem. - Det er alt jeg ønsker.
Du vil oppholde tyrkerne, men jeg vil gi dem Damaskus.
Vi rekker dit før dere, og da vil vi beholde det.
- Politikerne kan brenne papiret. - Det er rimelig.
Rimelighet har ingenting med saken å gjøre.
Det kommer til å skje. Jeg vil ha mye penger.
- Alt som fins. - Ikke så mye.
De beste kommer ikke for penger. De kommer for min skyld.
- Ingen bilder! - Det er til major Lawrence.
Han har ingenting imot å bli fotografert.
Det er bare én Lawrence.
Har du møtt Lawrence etter at han kom tilbake?
Han er forandret, ikke sant? Han er et nytt menneske.
Hva gjorde den tyrkiske generalen med ham i Dara?
Han var den samme etter Data. Bare mer ydmyk.
Hva gjorde den engelske generalen med ham i Jerusalem?
- Hva sa Lawrence? - Han lo.
Han ba meg samle haritene her. Han tilbød meg penger.
- Tok du imot dem? - Nei, men mange gjorde det.
- Hva er dette? - Livvakten min.
- Alle har en pris på hodet sitt. - Det har jeg også.
Men de er mordere! Sjeikene henger dem.
De er mine.
De vet ingenting om det arabiske opprøret.
- Du, Ghitan fra Aleppo. - Sharif?
- Hvor er vi på vei? - Til Damaskus.
- Ja, men hvorfor? - For Lawrence.
- Du har kjøpt dem! - Jeg har kjøpt halvparten.
- De er ikke vanlige menn. - Jeg vil ikke ha vanlige menn.
Damaskus!
Kavaleriet har nådd Mazril og Dara.
Utmerket. Nå er det deres tur.
Dersom fienden trekker seg tilbake, kan han ikke være langt fra Mallud.
Da har jeg ham innen rekkevidde klokken ni i morgen.
Utmerket! Philip.
Dette er de siste. Men Mallud... Vi kan ha dem der på onsdag.
Det får holde. Kanonene er viktigst. Spørsmål?
Hva består araberhæren av?
- Irregulært kavaleri, 2000 mann. - Hvor er de nå?
- Det vet bare den som er med. - Så slutt deg til dem.
Knus dem, Charley!
Gud hjelpe dem.
- Det er tyrkere. - Gud hjelpe dem.
- Han har fått blod på tann. - Er han overmodig?
Mer enn overmodig, sir. Han har fått blod på tann.
Han kommer til Damaskus før oss. Med mindre...
Det går en tyrkisk kolonne fra Mazril.
- Hva har tyrkerne i Mazril? - En brigade.
Jeg lurer på hvor de er nå.
Ingen fanger.
Damaskus, Lawrence.
Lawrence, ikke dette.
Gå rundt. Damaskus, Lawrence.
Ingen fanger!
- Lawrence... - Dette var Talaals landsby.
Talaal!
Ingen fanger!
Gud...
Gud!
Det holder! Få dem til å slutte.
Major Lawrence!
Herrejesus.
Forbauser det deg?
Du vet vel at araberne er barbariske og ondskapsfulle?
Hvem andre enn dem?
Skitne mann.
La meg ta et skittent bilde...
...til de skitne avisene.
De ble høstet i går kveld i Damaskus.
Ta dem med til sharif Ali. Si det til ham. Minn ham på det.
- Er Allenby i Damaskus? - I nærheten.
Si det til sharif Ali.
De er ikke modne!
Oppstilling!
Presenter gevær!
Geværg rep!
Lawrence står bak det. Det arabiske flagget er overalt.
- Når da? - De har vært her i et døgn.
De har okkupert byen.
Han har sitt eget hovedkvarter i rådhuset.
Hva mer?
Telefonsentralen, posten, elverket, sykehusene og brannstasjonen.
De kaller seg Arabias nasjonalråd og er i rådhuset.
Det er ditt problem, Harry.
- Hva skal vi gjøre med det? - Få dem ut straks!
Hva sier du til det, Dryden?
- Da blir det opprør. - Hva skal vi gjøre?
- Når kommer Feisal til Damaskus? - Med et spesialtog om to dager.
Han kan ikke holdes borte lenger.
- Holder ikke det? - Jo, i fullt monn.
- Vi kan ikke bare se på. - Det er oftest det beste.
Gi oss noe å drikke. Alle soldater avventer videre ordrer.
- Ingeniørtroppen også? - Særlig ingeniørtroppen.
- Feltlegene også? - Jeg er redd for det.
Feltlegene også.
Vi er verken hariter eller howeitater eller noen annen stamme,-
-men arabere i Araberrådet som handler for prins Feisal.
Han fornærmet meg.
Ali sa at telefonene ble passet av howeitatene,-
-og de virker ikke mer.
De får jo ikke elektrisitet!
Den har haritene ansvaret for.
Svarer du, blir det blodsutgytelser.
Snakker du til meg om blodsutgytelser?
Jeg ber Auda Abu Tayi om unnskyldning.
Ydmykt, harm?
- Ja, ydmykt. - Det er et nytt knep.
- Hvorfor er det ingen strøm? - Jeg har undersøkt lokalene.
Det er tre store maskiner der.
Han mener generatoren!
En av dem brenner. De er utrolig store, men hjelpeløse.
Alle maskiner er slik.
La dem brenne. Hvem trenger telefoner?
- Behovet er der. - Vi trenger engelske teknikere.
Nei! Da stilles dere under engelsk overherredømme.
Det brenner i Jinsibi-distriktet!
- Det er uviktig. - Brannen sprer seg!
- Bruk brannkorpset! - Det er ingen kraft i vannet.
- Da må dere bære det. - Rualer bærer ikke vann.
Hva annet duger de til?
Vi tar imot henvendelser i ettermiddag.
I ettermiddag!
- Jeg begynner igjen etter krigen. - Vi bør gjøre noe.
- Det er en gubbesport. - Er du en gubbe?
Det er et tungt ansvar.
Unnskyld, sir.
Det er kanskje lyspæren.
Nei, det er strømmen.
- De drar sin vei. - Da er det over.
De er noen fine tiggere.
Bli med meg.
- Hvor da? - Tilbake.
Jeg kjenner hjertet ditt.
Hva er det?
Er det dette?
Dette er ingenting.
Er det blodet? Ørkenen har tørket opp mer blod enn du kan tenke deg.
Jeg ber om at jeg aldri mer får se ørkenen igjen. Hør meg, Herre.
Du kommer. Ørkenen betyr alt for deg.
- Og du, Ali? - Jeg blir værende og lærer politikk.
- Det er et simpelt yrke. - Jeg hadde ikke tenkt på det før.
- Du prøvde å gi oss Damaskus. - Det var derfor jeg kom hit.
Og da...
-...ville det bety noe. - Ja, mye.
- Er han din venn? Du elsker ham. - Nei, jeg frykter ham.
Frykter jeg ham, tenk deg da hvordan han frykter seg selv.
Ikke rør meg, howeitat!
- Så du er ingen politiker ennå? -lkke ennå.
Det er nye knep, og jeg er en gammel hund.
Takk, Allah!
Å være araber blir verre enn du tror, harit!
- Jeg har aldri sett på maken. - Det ligger under Araberrådet.
Jeg må overta umiddelbart.
- Du må adlyde ordre. - Nei, sir!
Behersk deg. Gå til rådhuset og se hva de sier.
- Vi tok hånd om sykehusene. - Dere glemte militærsykehuset.
Det har 600 senger med 2000 tyrkiske sårede.
Araberrådet har ansvaret for dem.
Hvordan er det?
Dette er skandaløst!
Skandaløst!
Skitne lille svarting!
Min venn Lawrence, om jeg får kalle ham det.
"Min venn Lawrence."
Hvor mange vil bruke den setningen?
Han har hjemlengsel.
Han lengter etter de små husene i Surrey, ikke sant?
I fantasien fanger han ørret-
-og alt annet en gentleman gjør.
Det er meg du beskriver, ikke oberst Lawrence.
- Du er blitt forfremmet til oberst. - Ja. Hvorfor det?
Ta imot æren. Vær litt vennlig.
Du får din egen lugar på båten hjem.
Takk.
Lykke på reisen.
Det er ikke mer igjen å gjøre for en kriger.
Vi forhandler. Det passer for gamlinger.
Unge menn kriger, og krigens dyder er deres.
Mot og fremtidshåp.
Så stifter gamlingene fred.
Fredens laster er gamlingenes laster, som mistro og forsiktighet.
Slik må det være.
Jeg kan ikke uttrykke hva jeg skylder deg.
Jeg gir bort strøm og telefon. Jeg må beholde pumpestasjonen.
- Da blir det ikke noe vann. - Jeg er takknemlig for assistanse.
- Da må du ta ned flagget. - Nei, og vi vil gjøre motstand.
- Har du noen menn igjen? - Det blir en stygg hendelse.
Regjeringen deres vil nok ikke fremstå som en angriper.
Hei der!
Er det ikke Lawrence?
Får jeg ta deg i hånden?
Da kan jeg si at jeg har gjort det.
- Har ikke vi møttes før? - Jeg tror ikke det.
Det ville jeg ha husket!
Araberrådet tok makten i mitt navn.
- Makten er illusorisk. - Illusjoner kan være mektige.
Særlig når de antar denne formen.
Verden elsker bildet av Damaskus som ble befridd av araberne.
Anført av en britisk offiser.
Ja, men Lawrence er et tveegget sverd.
Vi er like glade for å bli kvitt ham.
- Jeg trodde jeg var en hard mann. - Du er bare general.
Jeg må være konge.
Unnskyld meg, sir.
Nå?
Vi får visst et britisk vannverk med arabisk flagg på.
- Syns du at det var verdt det? - Gudskjelov at jeg bare er soldat!
Ja, du sier det hele tiden.
Jeg mistenker at du er hovedarkitekt bak kompromisset.
- Hva mener du? - Jeg, Deres høyhet?
Jeg skulle ønske jeg bodde i Tunbridge Wells!
Nå skal du hjem.
Hjem, sir.